"Du, vem brydde sig om mig igår, va? Ingen!"
Rocky Balboa
BASERAD PÅ EN SANN HISTORIA
Jag heter Chuck Wepner. Ni känner inte till mig. Jo, men ni vet inte om det.
En gång i tiden var jag Jerseys tungviktskung.
De kallade mig "Bayonne-blödaren". Jag hatade det, men det fick fäste.
Hoboken hade Sinatra, Bayonne hade mig.
Chuck jävla Wepner. Det är mitt livs stoltaste dag.
Som alla helgdagar i en.
John, vet du vem han är? Visste du att han uppfann "våt t-shirt" -tävlingen?
- Va? - Utan Arty Stock, inga våta bröstvårtor.
- Var det du? - Jag ville sälja sprit utan att få stänga.
- Det är äkta geni. - Nej, mästarn. Du är en legend.
Skål för legender.
Jag blev känd på att göra en massa galna grejor. Allt är inte sant. Detta är sant.
I denna hörna har vi New Jerseys före detta tungviktsmästare.
Mannen som gick femton ronder mot Muhammad Ali! Bayonnes stolthet!
Chuck Wepner!
I denna hörna, känd från Hollywood-filmen "Guldrushens glada dagar"-
- och medverkan i "The Tonight Show"! Han är obesegrad efter 1303 möten!
Victor!
- Inga slag mot ansiktet, okej? - Har du sagt åt honom det?
Jag vill alltid ge folk en bra show, till och med under uppväxten i Bayonne.
Jag och brorsan Don var riktiga pajasar.
Jag var ingen slagskämpe, men det var Bayonne. Till slut hamnade man i slagsmål.
1954 stal Malphy Esposito min basketboll.
Jag ville inte göra nåt, men han slog mig.
Jag är inte tidernas störste boxare, men jag lärde mig att jag hade en gåva.
Frågan man någon på gatan vem Chuck Wepner var, så sa de:
"Den killen tål stryk."
För att inte vara boxare klarade jag mig bra.
1974 steg jag i rankingen och hade chansen att ta titeln av den store George Forman.
Den ende som stod i min väg var Terry Hinke, den stormige mormonen.
- Blödarn! - Släpp det. Fan, det är illa.
Kom igen, visa mig såret.
- Det ser rätt illa ut. - Försvinn. Stör inte när jag jobbar.
Vi gjorde vad vi måste. Vi hade ett avtal. Gå framåt, avbryt aldrig matchen.
- Visa läkaren såret. - Visst. Titta här, doktorn.
Det går bra.
De kallade Al för "slaktaren"-
- men jag vägrade också lägga av. Det var inte hans fel att jag blödde.
Jag kan inte sy igen såret. Skicka mormonjäveln tillbaka till Utah.
Kom igen, Chuck. Slå honom!
Vinnare på knock-out, 2 minuter och 18 sekunder in i elfte ronden-
- och fortfarande New Jerseys tungviktsmästare:
Chuck Wepner!
Hej, älskling.
- Pappa, har du boxats igen? - Ja, faktiskt.
- Är det därför du ser så konstig ut? - Pappas ansikte ser alltid konstigt ut.
Den andre försökte bara snygga till det. Ge mig lite kärlek.
- Kom, Kimby. Hon är åtta, ät din frukost. - Hej då, pappa.
- Får jag ta en titt på dig? - Jag mår bra.
Får jag se? Chuck, du ser hemsk ut.
Jag är stilig igen om några dagar. Ge mig lite. Såja.
- Och lite sånt! - Nej, Chuck. Kimberly måste till skolan.
- Och jag är fortfarande arg på dig. - Jag har inte lagt en hand på tjejerna.
- Det är inte händerna som oroar mig. - Jag har skrivit en ny dikt till dig.
Jag har satt den på kylen. Låt mig stoppa in den. Bara toppen.
Nej, Chuck! Kom igen, Chuck! Jag har bara en kvart på mig-
- att lämna henne i skolan och ta mig till jobbet. Gud, jag är sen.
"Du är den enda i min själ Från tidig morgon till sen kväll"
"Hela tiden tänker jag på Den perfekta dag då vi blev två"
Jag skrev alltid dikter till Phyll och lämnade dem framme åt henne.
Hur är läget? Chuck Wepner. Allt väl?
Boxaren Frankie Suppone ägde spritförsäljningen.
Han skulle gå i pension och tyckte att jag skulle ta över för honom. Att jag passade.
Läget? Chuck Wepner. Får jag fråga, tycker du om Dewar's?
Jag tänkte: "Äh, vad fan. Jag är åtta i världsrankingen, men jag behöver ett jobb.
Först var jag dörrvakt i några år, sedan indrivare åt Frank Giglio.
Jag var dålig på att spöa upp folk. Jag var för snäll, jag tyckte synd om dem.
Vem vill umgås med en benknäckare, när man kan umgås med New Jerseys tungviktskung?
Hej, mästarn. Bra match mot Hinke igår. Du spöade verkligen mormonjäveln.
Det Bayonne skapar, får världen ta emot.
- Hallå, hallå, hallå. - Grattis!
- Hur är läget, Pete? - Bra, hur är det med ansiktet?
- Jag vet inte, vad tycker du? - Du ser strålande ut. Du är vacker.
- Var är Johnny? - Var fan tror du? Pissar. Prostatan.
Försök inte blåsa mig idag, Chuck. Du vet att jag gör affärer med de där andra.
Jag vill visa dig något. Kolla här.
- Ser du? Det är min tjej, Dot. - Dot?
Jag kallar henne Dottie.
Vänd på henne, så blir Dottie stygg.
Gillar du den? Varsågod.
- Hur är det, mästarn? - Bra, hur är det själv?
- Hur mycket Wolfschmidts vill du ha? - Okej, vad tar du för två lådor?
Johnny, du ska få ett väldigt speciellt erbjudande.
Wolfschmidts, va?
Du är snygg även med blåmärkena, mästarn.
Hej, Chuck.
- Tjena, mästarn. - Du, Chuck.
Lugna dig. Hör på nu, din girige jävel!
Nej. Jag menar...
Okej, det är taget.
Ja, detsamma. Vi ses.
Hur är det med såret? Få se.
Vad var det bra för? Du höll på att slå huvudet av mig.
Tur att jag kan fixa dina sår. Mormonen gjorde dig nästan till cyklop.
Vem pratade du med?
Al, kom igen nu. Jag vet att du har nåt på gång. Vem var det?
- Det var Don King. - Lägg av.
På grund av omgången du gav Hinke-
- tittar jag på en som har chansen att bli tungviktsmästare.
Din jävla polack. När Forman tar hand om Mahatma i Zaire...
- Muhammad, han heter Muhammad. - Jag skiter i om det är Muk-Luk, okej?
När Forman har knockat Ali står du på tur.
- Och om Ali vinner? - Forman är ett monster, det är avgjort.
En chans på titeln, alltså?
- Det är din turdag. - En tursam man har bara turdagar.
Kom hit.
- Jag älskar dig, Al. - Tack.
- Kom igen, du missar det. - Okej, okej.
Den kvällen visades min favoritfilm. Anthony Quinn i "Ringmärkt".
Den filmen fick mig att gråta. Ser man den, så ser man sig själv.
- Vilka är era tidigare arbetsgivare? - Det jag har gjort i 17 år...
...är att boxas.
Ni vet, i ringen. Boxningsringen.
Jaha, har ni boxats för pengar?
Nu kommer det.
Jag har inga speciella problem.
- Jag är en stor, ful slarver... - "...som ser ut som ett missfoster."
"Men jag blev nästan världsmästare i tungviktsboxning."
"Kan ni inte skriva det på pappret? Mountain Rivera var ingen usling."
"Mountain Rivera blev nästan världsmästare i tungviktsboxning."
Vet du vad pappa sa till mig?
"När du är med en dam, måste hon känna sig speciell."
- Hur speciell? - Väldigt. Särskilt en dam som du.
- Med fräknar. - Gillar du mina fräknar?
Särskilt de som sitter här.
DJUNGELSLAGSMÅL ALI MOT FORMAN
- Varför boxas de i Afrika? - Vet inte. Två svarta boxare? Publicitet?
Don King kan sina grejor.
- Vad fan, mästarn? Följ med mig. - Jimmy. Det uppskattas.
- Du känner väl Phyll? - Du står visst näst på menyn.
Ska du boxas mot Forman?
Flytta er, mästarn kommer.
Blödarn!
- Chuck, låt bli. - Det är lugnt.
- Hej. - Vad kallade du mig?
Blödarn, det kallar alla dig för. Bayonne-blödarn.
- Hur är läget? - Bra, och själv?
- Så du gillar boxning? - Vad i helvete?
Lugn, grabben. Jag tar dig när jag är klar med Forman.
- Vem hejar du på, mästarn? - Vad gör du, Chuck?
- Vad gör du? - Glöm det, älskling.
Forman stormar genom ringen. Han ger Ali några lösa slag mot kroppen.
De ger inte Muhammad Ali några problem.
Ali snurrar sig ur hörnan nu.
Han ser bra ut. Ali.
Jag vill att Forman vinner.
Han är utslagen!
Hade ni frågat mig eller nån på gatan om Ali skulle slå Forman i Zaire-
-så hade jag sagt: "Fan heller."
Men han gjorde det.
Vad ska de göra? Sätta mig i ringen mot Ali?
Nu går vi hem, älskling. Kom.
Jag vet inte. Jag går nog till fiket och tar en kopp kaffe.
Okej, vill du ha sällskap?
Jag behöver en promenad. Gå hem, jag klarar mig.
- Är det säkert? - Ja, jag behöver bara en promenad.
Visst.
Allt gick åt helvete. Phyll ville hjälpa till, men jag ville ha nåt annat.
Nåt jag inte förtjänade.
Efter Forman-matchen. Jag fick stryk, så jag köpte nåt fint åt mig själv.
Den är fin. Den glänser. Om jag gnider den, får jag tur då?
- Phyll? - Svart kaffe, tack.
- Ursäkta. - Be inte om ursäkt.
Jag är hans fru. Det är ingen fara.
Tro mig, det är inte ditt fel. Han gör så, bara. Det händer jämt.
Han behöver bara se en ful bimbo som du.
Bimbon säger: "Jag har fräknar på röven" och pang!
Chuck blir kär. Han blir kär i fräknarna på din röv.
- Jag har inte fräknar på röven. - Håll käften, jag pratar.
Självklart inte, det är inte poängen. Du har ingenting som talar för dig.
Du är bara näst i kön.
Nästa person som ser på honom som att han är speciell.
Såg du på honom så? Jag fattar. Nej, det är okej.
Stanna. Du måste höra det här. Du tror att du är speciell på grund av fräknarna.
Ni kanske gifter er, skaffar barn och går igenom ett helvete ihop.
År efter år efter år.
För att du tror att han stannar då. Att han är din då.
Bara din. Enbart din för alltid.
Men du har fel. Förstår du?
Du har bara fel.
Jag tar med mig Kimberly till mamma. Gör vad du vill.
- Phyll, jag... - Dra åt helvete, Chuck!
Är det här någon maskinskrivningskurs?
Jag hörde att temperaturen stiger. Jag är skyldig dig 10 cent, tjockis.
- Hallå? - Det är jag, Al.
- Vad gör du? Sitter du ner? - Ja, jag tittar på "Kojak".
- De vill ha en vit kille. - Va?
Don King vill att matchen handlar om ras.
Han vill att Ali boxas mot en vit kille och vill ha den enda i topp tio.
Hör du, gubben? Hör du mig? Du är den jävla vita killen!
Ibland är det svårt att tro vilken tur man har.
Don Kong bestämde sig för att vara kreativ. Allt de behövde var en vit kille.
Uteslutningsmetoden ledde dem till mig. Ali kunde ha varit lila om han ville.
De ville ha mig, Chuck Wepner. Slusken från Bayonne kunde bli världsmästare.
- Hallå? - Phyll, det är jag. Har du hört nyheterna?
Ja, på radion. Jättekul, Chuck.
Men nu är din dotter hos mormor för att pappa hade handen i nån annans trosor.
Ja, jag vet. Förlåt mig.
Men det här är stort för mig. Ett stort ögonblick.
Ja. Tursamma människor har bara turdagar.
Jag ville bara dela det med er och vara en familj.
Vi var en familj en gång, Phyll.
- Phyll, är du där? - Ja, jag är här.
Jag ska träna på heltid i Catskills. Det har jag aldrig gjort förr.
Det är på riktigt nu, det är annorlunda. Allt blir annorlunda nu, älskling.
Grattis, jag är verkligen glad för din skull.
Phyll? Phyll?
Allt var annorlunda, jag skulle boxas mot Mohammad Ali.
Presskonferensen var i New York. Jag fick förbereda mig för att få säga något alls.
Han är en formidabel fiende med 46 centimeters hals och käke av granit.
Ali får en intressant kväll och det tar han inte lätt på.
Mohammad är dikternas mästare, så jag har skrivit en dikt.
Såhär går den.
"Vad är ett ord? Vem vet vad som kommer att hända?"
"Det sägs att han är den bäste någonsin"-
- "och att matchen går mot något okänt svin."
"Jag motbevisar dem gång på gång och räddas aldrig av någon gong-gong."
- "Avskriv mig inte än..." - Vänta lite, vänta lite.
Hade ni väntat er det? Inte jag. - Vad har du att säga, mästarn?
Don King säger att de ska lägga dambindor i Chucks ringhörna.
Som han blöder kan inget annat suga upp blodet.
Jag slår honom inte med några slag här. Alla slag tar bara här.
Jag vill inte höra några ursäkter om sår.
Är du klar?
Vi tränade på Grand Hotel i Upstate New York. Jag hade aldrig sett nåt liknande.
- Kom igen! - Du har nog pool på rummet.
Jag hade eget rum med separat matrum och jag fick beställa vad jag ville.
Det här var professionellt. Äntligen tränade jag som ett proffs.
Det var ett stort steg för en klubboxare från Bayonne.
Det ser bra ut, Chuck.
Så ska det se ut.
Hur är läget? Kul att ses.
Var är killen från New Jersey Sun? Kom fram.
Vissa kallar matchen ett skämt. En match mellan en konstnär och en husmålare.
Det är snällt att kalla mig för konstnär. Jag är i mitt livs bästa form. Vi får se.
Vissa säger att det inte är värt biljetten.
Säger de det? De får valuta för pengarna.
- Hur boxas du mot honom? - Som vi gör i Bayonne.
- Ska du blöda på honom tills han drunknar? - Kom med nåt nytt, va?
Det enda sår han får är magsåret när jag tar min andel.
- Hur boxas ni i Bayonne? - Fult. Slag mot bakhuvudet och njurarna.
Ali pissar blod i en vecka.
- Den fina konsten då? - Den är inte så fin när kulorna är mosade.
- Tack så mycket, nu räcker det för idag. - Vi har några frågor till.
- "Wepner ger gratis blodtransfusioner." - "Bayonnes egen blodbank."
- Jävla reportrar. De är odjur. - Du klarar det här, grabben.
John Stahl var min bäste vän. Vi hade känt varandra sen vi var små.
Alla behöver någon sån. Nån som alltid svarar i telefonen.
- Hallå? - Tjena, John. Jag ringer väl inte försent?
Tjena.
Nej, jag gjorde i ordning morgondagens beställningar.
- Tack för att du sköter min rutt. - Ingen fara.
- Är allt okej? - Ja, jag bara...
Jag kom på att Vic på Sabatino's Lounge i Hoboken ska ha extra servetter.
- Han kanske torkar sig i röven med dem. - Jag fixar det, Chuck. Jag fixar det.
- Det är skönt att höra av dig, Chuck. - Ja... Ja.
- Har du sett Phyll? - Ja, jag såg henne i City Hall Park.
- Hur är det med henne? - Jag vet inte.
- Jag skulle vilja att hon kom på matchen. - Vill du att jag ringer henne?
Ska jag titta förbi henne?
Nej, det är okej. Jag tänkte...
- Har du nåt emot det? - Nej, jag pratar med henne.
Där är hon ju. Vackra damen.
- Hej, John. Vad gör du här? - Jag hoppades att få rabatt på frimärken.
Till vykort.
- Jag tänkte skicka några från Cleveland. - Jag är upptagen, John.
- Skynda på, grabben. - Lugna dig, kukhuvud.
- Vad säger du? - Vad ska jag säga? "Visst, varför inte"?
"Det är ingen stor grej"? Det är det. Fattar du hur jag det har varit för mig?
För min unge? Vet du vad du ber mig om?
- Han behöver dig, Phyllis. - Nej.
- Kan du slå Mohammad? - Ja, absolut.
Jag har väntat i elva år på det här, så jag är hungrig.
- Hörde du? Han är hungrig. - Då får han ta något att äta.
Vad sägs om två hamburgare med specialsås?
Jag har aldrig varit rädd för någon-
- men att se mitt ansikte på dumburken för första gången var jobbigt.
Hur är läget, slaktarn?
- Vad är det? - Till dig. Nån har skickat kokosnötter.
Gorillakulor. Det är min bror. Det är ett internskämt.
Din bror?
- Jag visste inte ens att du hade en bror. - Vi pratar inte så ofta.
- Varför skickade han dem, då? - Inte vet jag.
Du, gubben. Vad är det?
Jag måste gå fullt ut.
Jag kan inte se folk i ögonen om jag inte klarar 15 ronder. 40 mot ett.
- 40 mot ett är oddsen de ger mig. - Sluta vara en sån jävla vekling.
Tro mig, Ali blir århundradets svarta fjant när du knockar honom.
Hör du det?
- Specialleverans. - Vad fan, du ska sköta mina leveranser.
Lugn, ingen är kvar i Bayonne och kan dricka. Alla är i Cleveland.
- Hej, Al. - Hej, Phyll.
- Vän eller fiende? - Vän.
- Du vet att han boxas imorgon kväll, va? - Ja, jag vet.
Tack.
Såg du... Såg du Mike Douglas-grejen?
Nej.
Får jag se på dig?
Den nya, mindre kända, Cleveland Coliseum där Mohammad Ali ska boxas ikväll.
Idag, när han ska försvara titeln, har Ali vilat, ätit-
- och besökt platsen för sitt planerade köpcentrum.
Kom nu.
- Gillar du den? - Ja, ännu mer när den åker av.
Säkert.
- Vad gör du? - Jag vill se på dig.
- Vet du hur vacker du är? - Tack.
- Okej, ut med dig. Jag måste byta om. - Jag vill inte, hon tittade snett på mig.
Ali säger att han ska knocka mig i tredje ronden.
Som att jag inte har där att göra.
Jag måste visa dem, Phyll. Visa dem att jag hör hemma där.
Vilka, Chuck? Vilka måste du visa?
Det vet du. Dem.
Jaha, dem.
Du.
Gud, sluta.
Vad är det?
Jag vet inte. Jag vill inte se dig bli skadad, Chuck.
Jag gillar inte att se det.
Jag struntar i om jag blir skadad. Jag måste visa att jag hör hemma där.
- Gå hela vägen. - Ja.
Varför är du här och betalar så mycket för att se Ali och Wepner?
Ali är en bra boxare. Han är bäst.
Många tror att det blir en kort match, jag tror att den blir bra.
Jag har blandade känslor, men jag vill se Mohammad Ali vinna på fem ronder.
Jag gillar Mohammad Ali, det är hela grejen.
Han är en underhållare.
Faktum är att ingen gav mig en chans, men det struntade jag i.
När jag vände mig om och såg Mohammad Ali stå mitt framför mig-
- medan femton miljoner människor såg på, då var jag bäst.
Jag glömmer aldrig den känslan.
Gong-gongen går och jag blir aggressiv. Ali dansar runt och pratar. Han säger:
"Kom igen, viting" och en del jag inte vill nämna.
Ali dansar inte runt sådär i sju, åtta, nio ronder längre. Han showar bara.
Wepner är långsam och obekväm, men han kan utdela rejäla slag.
Till slut har jag honom mot repen. Han häcklar mig.
Han ger mig inte mycket, men jag tar vad jag kan få. Slag mot njurar och bakhuvud.
Ni vet, fulspel.
Såvitt jag kunde se var det Ali som utdelade förbjudna slag.
Om han straffas för det eller ej är den stora frågan.
Mohammad Ali vann inte den ronden mer än Chuck Wepner.
Ali rör sig smidigare och har större talang. Hans jabb når fram.
Kom igen, du har honom.
Han får in tre, fyra slag i Wepners ansikte, Wepner är inte skakad.
Han går på igen. Han backar inte.
Varför backa? Jag kunde inte slå honom, så jag rammade honom med ansiktet.
Det fungerade i fem, sex ronder, men till slut... Pang.
Wepner kan ha fått ett sår över ögat.
Det kan vara hår. Nej, Wepner har ett sår ovanför ögat. Det blöder rejält.
Wepner räcker upp händerna och säger: "Kom igen, var det allt?"
Wepner är tuff, utan tvekan. Jag respekterar honom.
Ali visar ingen respekt för hans förmåga.
Alla sa att jag skulle vara utslagen på tre ronder. Nu ropade de mitt namn.
Han spöade skiten ur mig, men de älskade det. De älskade mig.
- Hej, John! - Hör du dem, Chuck? De älskar dig!
Du! Titta på mig, pucko. Fokusera!
Wepner struntar i vänsterjabben. Han tar emot slaget.
Ali fintar med vänstersidan och slår ett slag till vänster.
Oj! Wepner slår ett slag mot Mohammed Alis revben! Vilken överraskning!
Chuck Wepner kommer åt Mohammad Alis kropp!
Jag blev lika chockad som alla andra. Det snurrade i huvudet.
Jag slog honom hårt, men att han föll...
Jag kunde se mig själv som tungviktsmästare, men det varade inte.
Han reste sig och var förbannad.
Nu måste Ali skärpa sig och börja boxas.
Det är inget skämt, Ali blev överraskad.
Ali föll på ändan. Nu får vi se Ali jobba.
Ali är arg. Wepner är illa ute.
I tolfte ronden var mina ögon svullna, näsan var av och han dansade runt mig.
Det struntade jag i, jag var bara glad över att stå i ringen med honom.
Jag minns inte mycket efter det. Jag försökte hålla mig på fötter.
Jag kände att han slog mig. Ingen smärta, bara hans nävars träffar. Ben mot ben.
Bom. Bom.
Håll dig uppe, Chuck. Håll dig uppe.
Rond femton i mästerskapsmatchen.
Folk står upp, de får en bättre match än de trodde att de skulle få för pengarna.
Mohammad Ali vill knocka honom, men Wepner vägrar.
Det var en bra slagserie.
Wepner vacklar, men han står upp.
Nu är han illa ute. Wepner gör allt för att härda ut.
Han försöker klara det. Han snubblar. Ali får honom!
En högerhand och en vänsterkrok sänker Chuck Wepner!
Upp med dig!
Fem, sex, sju, åtta. Domaren avbryter matchen.
Det döms som teknisk knock-out.
Mohammad Ali behåller mästartiteln!
19 sekunder. De avbröt matchen med 19 sekunder kvar.
Jag klarade det inte. Lustigt nog struntade alla i det. Det blev fest ändå.
Al sa: "Glöm banken. Hämta brandslangen, Ali brinner av ilska."
Såja.
- Vilken mottagning du fick i Bayonne. - Ja, vilken fest det blev.
- Blir det nån returmatch mot Ali? - Kanske det. Varför inte?
Om han inte är för rädd för mig nu.
- Tills dess njuter jag bara av livet. - Du ser bra ut.
- Hur roar du dig, Chuck? - Vin, kvinnor och sång, Bob.
Vin, kvinnor och sång. Inte nödvändigtvis i den ordningen.
- Gissa vilket jag föredrar. - Det får folk gissa. Åter till matchen.
Det här är ett foto från knocken i rond nio.
- Men kom igen. - Ali säger att du står på hans fot.
Han säger att han tappade balansen.
Skitsnack, då hade han väl protesterat?
- Självklart, det är det första man gör. - Jag fick omkull honom.
Det är det man har domare till.
- Pappa. - Han bara hittar på.
Jättebra. Ska det vara jag? - Titta här.
- Är det snömannen? - Nej, det är pappa.
Jag ska...
Vad gör du? Vill du inte se programmet?
Skojar du, Chuck?
"Vin, kvinnor och sång"? På TV?
Det du gör på gatorna är illa nog, men på TV?
Jag sa "kvinna", "inte kvinnor". En kvinna, du.
- Skitsnack. - Jag snackade bara, du vet hur det är.
- Nej, det vet jag inte. Jag bryr mig inte. - Det var en stor kväll för mig.
Jag hade bara lite kul. Det var... Du vet.
De slukade alltihop. Jag körde Bayonne-grejen. De älskade det.
Ja. Alla älskar dig.
Jag hörde inte ett ord.
Jag svävade på moln. Jag hörde inget utom min egen röst.
Jag köpte en negligé och sa:
"Ha den här ikväll, för ikväll ligger du med världsmästaren i tungvikt."
Efter matchen kommer jag in och hon säger:
"Går jag till Alis rum, eller kommer han till mitt?"
- Hur har du det med Smirnoff? - Jag tar allt. Många firar den här veckan.
Det gillar jag. - Jag bjuder laget runt!
- Vänta på din tur, jag har kunder. - Ta det lugnt, Chuck.
Det är Linda. Bråka inte med henne. - Linda, kom hit.
- Vet du inte vem det är? - Jo, Bayonne-blödaren.
- Ali sa att du stod på hans fot. - Jaså, sa han det?
- Skitsnack. - Han sa så. Han kallade dig en slusk.
En slusk? Jag är ingen slusk. Jag blev nästan världsmästare i tungvikt.
Du är ingen Mountain Rivera.
- Har du sett den filmen? - Självklart.
- Kyss mig i arslet. - Glöm det, men nu är det din tur.
Vad vill du ha?
Jag tar en vodka med is och vad de här jepparna nu dricker.
- Tack, mästarn. - Vad sa du att hon hette?
Ursäkta att ni fick vänta.
Du, Chuck. Visa henne ringen.
Jag har designat den. Det är en metafor.
Den svarta onyxen är Ali, jag är diamanten.
Leta upp tuggummiautomaten den kom ifrån och ta tillbaka 25-centaren.
- Vad har du för stjärntecken? - Skojar du? Jag är fisk.
- Lägg av, det är jag med. - Försök inte. När är du född?
- Den 26 februari. Vad? - Det är min födelsedag.
- Lägg av. - Det är min födelsedag. Kolla här.
Linda Pandiliano.
- Vet du att du blir bra på bild? - Ja, ja.
Jag är så kär att det gör ont. Vad gör du sen? Vi gifter oss.
Visst, jag ska bara ringa din fru.
Chuck, du vet ingenting om mig och jag vet ingenting om dig.
Så vad sysslar du med?
Den här sätter vi här.
Fint. - Chuck, svarar du? Jag är upptagen.
Ja. Den här är så söt.
Hallå? Ja, det är jag. Va?
Omkring 1,5 år efter matchen ringer en som säger att han är Hollywoodproducent.
Någon Stallone hade skrivit ett manus, som var inspirerat av mig. Jag sa: "Va?"
- Kom igen. - Okej, okej.
Det spelar inte heller någon roll. Jag satt och funderade.
Det kvittar om jag förlorar matchen eller om han knäcker skallen på mig.
Allt jag vill göra är att gå hela vägen.
- Chuck. - Jag vet.
Ingen har gått hela vägen mot Creed. Om jag kan göra det...
Om jag står kvar när gong-gongen ringer.
Han anstränger sig för att klara det. Han försöker.
Chuck Wepner? Visst är du Chuck Wepner?
Trevligt att träffas. Det är Chuck Wepner, den riktige Rocky.
Vilken match. Bra jobbat.
Hörde ni? Chuck Wepner, den riktige Rocky.
Jag sa ju att ni visste vem jag var. - Hej då, allihop. Kom nu.
Jag kände mig som en filmstjärna. Han förstod mig. Jobbet som indrivare.
Till och med samtalen med min fru, för Guds skull. Det var jag.
Jag var Rocky.
Mina damer och herrar, titta vem som just kom! Det är kungen själv!
Killen som gick 15 ronder mot Mohammed Ali, verklighetens Rocky Balboa!
Kom igen, den tuffaste jäveln i New Jersey! En applåd för Chuck Wepner!
Vilket band! En filmsuccé och en hitlåt! Vilken tur jag har!
- Hur är läget? - Den här ska sitta här.
Kolla, John.
Åh, mästarn. Jag måste säga att filmen var helt otrolig.
- Hur många nomineringar fick ni? - Tio. Bästa film, bästa skådespelare.
- Jävlar, du måste ha fått en förmögenhet. - Jag ska berätta en liten hemlighet.
När Sly berättade om "Rocky" erbjöd han mig 70000 eller en procent av intäkterna.
- Jag tog 70000. Vad vet jag om film? - En fågel i handen, va?
En fågel i handen är lika bra som en hand i busken, eller hur?
- Hallå! Ge honom vad han vill ha! - Schyst. Tack, mästarn.
- Fick du 70000? - Håll käften.
Hörde du? 70000. Chuck fick 70 laxar för "Rocky".
Är du snäll och håller käften? Allvarligt talat. Du är inte min jävla agent, John.
- Det är min ensak. Basunera inte ut det. - Jag ber om ursäkt.
- Det är okej. - Jag menade inte...
Kan jag få en vodka med is, tack?
Förlåt. Sanningen är att jag inte tjänade ett jävla öre på filmen.
Verkligen? Det är ju förjävligt. Jag är ledsen.
Jag vet. Han frågade inför tjejerna, jag måste säga något.
Hemligheten är säker. Du vet att jag inte tjallar. Jag tar inte upp det.
Jag tar inte upp de 70000 igen.
Hej, Chuck. Min kompis inne på toaletten vill bekanta sig med dig.
- Ska jag träffa någon på toaletten? - Nej, du ska inte träffa någon där.
- Jag vill att du drar en lina med mig. - En vad?
- Det här är fantastiskt. - Har du aldrig provat förut?
- Nej, men jag borde göra om det. - Ja, det borde du definitivt.
Herrejävlar, det går rakt igenom en.
John, du måste prova den här skiten. - Hej, vill ni ha en lina?
- John, vill du ha? - Ja! Ursäkta.
- Säg hej då, Chuck. - Va?
Säg hej då.
- Varför? Vart ska du? - Inte jag. Det är du som ska någonstans.
Nu, idag.
Fy helvete.
- Vad pratar du om? - Jag vill inte ha dig i mitt hem.
Jag vill inte ha dig nära mitt barn. Du stinker, Chuck.
Okej? Du stinker som överbliven fitta.
Jag blir illamående. Jag tar Kimberly och går. När jag är tillbaka är du borta.
- Okej? - Vänta lite. Vänta lite nu.
Du försvinner, det är allt.
Hör på, snälla Phyll.
Jag kan inte tänka, huvudet gör så ont.
Vill du prata om smärta? Lev mitt liv i fem minuter, sen diskuterar vi smärta.
Vad gör du, Al?
- Tre ord, gubben. "Andre the Giant". - Vad är det med honom?
Du ska spöa upp missfostret. Jag pratade just med Vince McMahon.
En match mellan brottning och boxning.
Brottning? Kan jag inte få en riktig match?
Vill du jobba, så måste du vara berömd.
Att dansa runt med en jätte på Shea Stadium skadar inte.
"Chuck Wepner, New Jerseys Goliat."
- Shea Stadium? - Ja, en publik på över 50000.
Turdag. Turkväll.
Du, Al.
Menar du allvar? Är wrestling-matcherna på riktigt?
Vad skrattar du åt? Inte fan vet jag.
Andre the Giant, va?
Wepner kommer nog inte åt honom. Andre har honom nu.
Wepner slår mot njurarna. Andre har honom, men vet inte vad han ska göra med honom.
Linda.
Andre var schyst som bara släppte honom.
Den 49:e årliga Oscargalan, live från Dorothy Chandler-paviljongen.
Och vinnaren är John G Avildsen för "Rocky".
- Bravo! - Jösses.
Det "Rocky" gjorde var att ge många människor hopp.
Det finns ingen bättre känsla.
Och vinnaren är...
"Rocky."
Ja! Vad i... Herrej...
- Chuck? - Hej, Flo. Hur är det?
Kom in, Chuck.
Den är till dig. En svärmorstunga.
- Don, det är din bror! Det är Chuck! - Va?
Din bror, din skithög. Hej, Donny.
- Vad gör du här? - Vadå, inget "hej"?
- Vad är på tok? - Inget, allt är bra.
- Jag måste fixa något i köket. - Tar du ett par glas till...
- Du ser ut att må bra. - Vad händer?
- Du vet inte, va? - Vet vadå?
Priserna. Oscarn, knäppgök.
- Ingen tittar på den skiten. - Såg du inte?
Vi vann. Jag vann. "Rocky" vann.
- Och? - Vadå "och"? Det är jag. Jag är han.
- Vem är du? - Filmen är mitt liv. Utan mig, ingen film.
Okej. Och?
Varför alla jävla "och", Don? Glöm det.
Okej, du fattar visst inte.
- Jag måste gå. Hur mår ungarna? - Ungen, vi har en.
- Jag vet, hur mår hon? - Han.
- Jösses. - Ja, det är så det är. Okej?
Chuck, vad fan gör du här? Varför kom du hit?
Jag vet inte. Jag ville fira. Jag tänkte hälsa på.
- Filmen? - Ja, mitt liv. Min turdag på bio.
Oscargalan. Dig kvittar det, men det är en stor grej.
Grattis.
Tack.
- Vad heter han, pojken? - Pratar du om din brorson Danny?
Så var det. Det visste jag ju.
Säg att jag hälsar. Säg att mästarn var här.
Du vet.
Chuck, vill...
- Vill du stanna på middag? Det får du. - Nej, jag har gäster.
En annan gång. Vi ses, Donny.
Hej. Ge mig numret till United Artists i Hollywood, tack.
Hollywood.
"Herr Stallone, ursäkta att jag stör."
"Hej, Sly. Jag heter Chuck Wepner. Jag är en stor beundrare. Hej, Sly."
"Jag älskar alla dina filmer. Rocky var ju..."
Hej, det här är Chuck Wepner. Jag vill tala med Sylverster Stallone, tack.
Wepner. W-E-P-N-E-R.
Ja, jag tror att han vet vem jag är.
Har du hört talas om "Rocky"?
Hallå? Hallå?
Din jävel.
Det var inte pengarna, jag ville träffa honom. Som att ha en okänd tvilling.
Vad pratade han om? Fitta? Den killen får mycket, va?
Kom igen, John. Sly är diskret, han pratar inte om det.
De som får det, pratar inte om det.
Det var professionellt. Vi pratade om Ali-matchen, jag gav honom tips.
- Gav du honom tips? - Sprid det inte. Jag får inte nämna det.
När vi går in... Vänta lite.
Varför är du nervös?
Stallone var svår att få tag på, men jag kände en kille i New Yorks spritsväng.
Han visste var Stallone brukade vara, så vi bad bartendern att säga till.
- Tyvärr, vi har stängt för en privat fest. - Jag vet. Hej, jag är Chuck Wepner.
- Hur kan jag hjälpa er, herr Wepner? - Gillar du boxning? "Rocky"?
Jag sköter det, John.
Kan du hälsa herr Stallone att Chuck Wepner är här?
Väntar han er? Väntar han er?
- Ja, det gör han. - Ursäkta mig en stund.
Är det han?
Jävlar? Herregud. Kom hit!
- Såja. - Du, vänta här en stund.
- Varför? - Ge mig en stund ensam med Stallone.
Jag tror knappt mina ögon. Chuck Wepner.
- Hur är det, Sly? - Jag har velat träffa dig. Vilken ära.
Det här är grabbarna. Ni känner väl till Chuck Wepner? En applåd.
Nej, snälla.
Sly, det gör väl ingenting?
Han hade velat träffa mig med. Jag fick manuset till hans nya "Rocky" -film.
Ching Weber, Chuck Wepner. Det funkar väl?
Hollywood gör bara uppföljare som är garanterade framgångar.
Ching säger: "Kom du inte på något tuffare än: 'Hoppsan, inga stenar'?"
- Hur jävla bra är inte det? - Riktigt bra.
Tyckte ni att Ali-matchen var stor? Det är ingenting jämfört med "Wepner II".
Vad ska de göra åt ditt ansikte?
Jag har tränat för det här i hela livet, att boxas med Stallone på vita duken.
Underrätta planeterna, en stjärna är född.
- I Bayonne, för fan. - Eller hur? Kan jag få en till?
- Där har ni det. "Rocky II". - Oj.
- Jag har aldrig sett ett sånt. - Det är det få som har. Det är hemligt.
- Hur fick du det? - Vad menar du? Jag är med i den.
Sly vill att jag träffar producenterna. Han har skrivit en roll åt mig.
Vill du gå igenom replikerna? Det är så de gör.
Vi drar några linor istället.
"1952 rankades jag som femma."
"Jag skojar inte. De rankade mig som femma."
"Marciano, Walcott och Charles finns kvar."
"Men jag var rankad som femma."
Kolla, det här är bra.
"Fröken, jag har inga speciella problem."
"Jag är en stor, ful slusk och ser ut som ett missfoster"-
- "men jag blev nästan världsmästare i tungvikt. Skriv upp det någonstans."
"Mountain Rivera var ingen usling."
"Mountain Rivera blev nästan världsmästare i tungviktsboxning."
- Gud, vad bra. På allvar, det var bra. - Tack.
Du är redo för närbilden, herr Deville.
Jag fick en klump i halsen, jag svär.
Som andra nummer imiterar jag Sonny Liston i hans sista match mot Mohammad Ali.
Jag lägger mig.
Kom igen.
Vi måste dricka upp den. Hela.
PHILADELPHIA I PENNSYLVANIA
- Kom igen! - Chuck, man ska vara sen i showbusiness.
Okej.
Var är knappen? Var är knappjäveln?
- Flytta på tuttarna. - Herr Wepner.
- Den här vägen, de väntar på er. - Hon känner igen dig. Det här blir enkelt.
Jag måste vara galen.
- Dina vänner får vänta här. Följ mig. - Får de inte följa med?
Fröken, de har åkt ända från Jersey för att träffa Sly, kan de inte...
Ska vi gå igenom replikerna?
Där är han ju. Hur är läget, Chuck?
- Tjena, Sly. Hur är läget? - Bra. Är allt bra? Bra.
- Tack för att du reste hit. - Jag var ändå i området.
- Det här är Chuck Wepner. Äkta vara. - Hej, allihop.
Oj, vilket utbud. Bagels och lax, så ska det se ut.
Ska vi köra, då? Är du beredd att läsa för rollen, mästarn?
Ja, för fan. Jag föddes redo.
Okej, Chuck. Stå där.
I den här scenen sparras Rocky och Ching.
Din tränare tittar på. Du är avundsjuk. Du tycker att du borde få gå matchen.
Det är svårt att svälja. Någon annan får det som borde vara ditt. Försök känna så.
- Jag behöver inte försöka. Det är jag. - Det stämmer. Perfekt. Vackert.
Jag är Rocky, Charlotte gör Mickey.
- Så vi rör oss bara? - Vi sparras i gymmet.
Kom igen, vad var det där? Vi ska ju jobba här.
- Förlåt, Sly. - Ta tid på dig.
Du är en luffare! Jag kan ta dig och alla andra på gymmet en dag!
Ja, men vi jobbar ju bara. Jag ska komma i form inför titelmatchen.
Du. Du får betalt för att sparras mot honom. Gör bara ditt jobb.
- Förlåt. Den här repliken... - Slappna av, Chuck. Det här är du.
Det här är du. Du klarar det. Var bara dig själv. Vi börjar om. Vi gör det igen.
- Ja, okej. - Beredd? Okej. Vi rör oss. Var slapp.
Kom igen, vad var det där? Vi ska ju jobba här.
Du är en luffare! Jag kan ta dig och alla andra på gymmet!
På en dag!
Vi jobbar ju bara. Jag ska komma i form inför titelmatchen.
Du. Du får betalt för att sparras mot honom. Gör bara ditt jobb.
Vad är det som pågår? Va?
Det är ju han som ska vara min sparringpartner.
Tack.
- Är allt okej, Sly? - Kom.
- Gjorde jag nåt fel? - Nej, det har du inte. Hör på.
Jag vill ha med dig i filmen. Gå in på toaletten och läs igenom manuset.
Kom tillbaka och försök igen. Du klarar det här. Du behöver bara vara dig själv.
- Okej, mästarn? - Ja, okej. Tack, Sly.
Chuck.
TRE ÅR SENARE
Ja?
Hej.
Ja.
Visst.
57 gram? Du ska visst festa till ordentligt.
Okej, jag ringer min kille. Ja, okej.
Vi ses på Silhouette vid åtta. Hej då.
Var det Devon?
Är det så han heter? Devon. Han vill ha 57 gram.
57 gram? Jösses. Sa han vart han skulle?
Du är så jävla enkelspårig.
- Hallå? Hej, Phyllis. - Var är Chuck, är han med dig?
- Han ska vara i skolan med sin dotter. - Nu? Är du säker?
Chuck, det är Phyllis. Hon säger att du ska vara på nån barngrej i skolan.
- Hej, Phyll. - Det är föräldradag. Har du glömt igen?
Jag har inte glömt det. Ta det lugnt. Jag kommer direkt.
Okej, hej.
Vänta, ska du åka till skolan nu? Chuck, du ser inte bra ut.
- Vill du dra en lina? - Ja.
Jag är här. Nu är jag här. Förlåt.
Där är ju min lilla tjej. Hur går det för henne? Klipsk som en räv, va?
Det har hon efter sin mor.
- Så ohövlig jag är. Chuck, Kimberlys far. - Trevligt att träffas, herr Wepner.
Detsamma. Kalla mig Chuck eller "mästarn".
- Ser du på boxning? Har du sett "Rocky"? - Chuck.
- Är det betygen? Titta här. - De är upp och ner, pappa.
- Hon missar ingenting. - Jag ber om ursäkt.
- Jag begick bara ett misstag. - Chuck, sluta.
Så, hur går det?
Jag sa precis att hon är en av de bästa eleverna i klassen.
Det går jättebra. Jag är stolt över henne.
Jag vill visa något. Jag har skrivit en dikt till dig. Du lär gilla den.
Den heter "Min lilla tjej". Jag skrev den för att jag saknar dig så att det gör ont.
Du är stor nu, inte liten Men du är min älskling ändå
Kom, älskling. Vi går.
- Kom igen. Jag var bara lite sen. - Släpp henne, Chuck.
Kom igen, Phyll. Förlåt, jag...
- Håll dig borta. - Stanna i två minuter.
Rör dig inte, för fan! Gör vad du vill med ditt liv, men förstör inte hennes.
- Jag är rädd för vad som ska hända dig. - Inget händer. Jag har bara lite problem.
Jag ska be för dig. Jag har inte bett sedan mellanstadiet.
Jag ska be att du orkar vara en far till din dotter.
Kim. Älskling, jag ringer dig.
Veva ner rutan. Kimberly, veva ner rutan! Din dikt!
- Herregud. - Chuck, hur är det?
Det är ju du. Den som kom undan.
Försök inte. Du hade mig aldrig.
Jag har hört ditt rykte. Du har en kö med 23-åringar som står och väntar.
- Och jag har all sprit jag behöver. - Jag försöker inte sälja något.
- Vad gör du här, då? - Jag ska träffa en kille om en grej.
- Dålig dag, va? - Den sämsta i mitt liv.
Jag blir hellre upphängd i pungen och piskad.
- Jag har klantat mig. - Vad har du gjort?
Jag...
Jag gick till min dotters skola på kvartssamtal.
Jag hade inte träffat henne på ett tag, så jag skrev en...
Åh, Chuck.
Förlåt.
Hur är det?
Vad är chansen att jag ska springa på dig? Det är mitt livs värsta dag.
Här är du, som en ängel från himlen.
Om det inte är ett tecken, så vet jag inte vad, Linda.
Du och jag hör ihop, märker du inte det?
Vet du vad? Det finns flera sidor av dig, Chuck Wepner.
Inte många, men tillräckligt.
- Vet du vad jag tror? - Vad?
- Jag tror att du gillar mig. - Jaså?
- Du har ju fått ett par slag mot huvudet. - Det är sant.
Fan. Rör dig inte, snälla.
Gå ingenstans. Stanna där. Jag måste prata med någon.
- Hej, Devon. - Hej, mästarn. Allt väl?
- Här har du. - Ledsen, mästarn.
- Tjena, Jimmy. - Hej, Chuck.
En olycka kommer sällan ensam. De satte dit mig. De ville ha ett namn.
Det är 57 gram, Chuck. Det ger ett långt fängelsestraff.
Det kändes fel att någon annan skulle betala för mitt korkade misstag.
Okej, mästarn. Ett samtal.
Satsa rätt nu.
- Hallå? - Hej, hur är det?
- Var är du? - Borta på 38:e gatan.
På polisstationen. Du är mitt samtal.
Jag ringde mitt enda samtal till dig.
Har du ingen advokat som hjälper dig med sånt här?
- Inte för närvarande. - Du måste betala borgenssumman.
Det kvittar. Jag hamnar ändå i fängelse. Nu får jag i alla fall prata med dig.
Familjen, då?
Jag har en bror, men han skiter i mig.
Linda, jag vet att du inte ser det så, men vi hör ihop.
- Du är galen, vet du det? - Kom igen, vi har samma födelsedag.
Fats Domino, Jackie Gleason, William Frawley. Alla födda den 26 februari.
- Vem är William Frawley? - Det är ju Fred från "I Love Lucy".
Så stort. Tre tjockisar och en klubboxare.
Vadå "klubboxare"? Jag är Rocky Balboa.
Har du aldrig hört talas om "Bayonne-Blödaren"?
Va?
Du, Chuck. Jag klarar inte det här. Jag måste lägga på.
Förlåt.
Kom igen, mästarn.
Någon verkar ha betalat din borgenssumma.
- Va? - Du har ett fan där ute.
- Don? - In i biljäveln, Chuck.
- Innehav för försäljning? Är du korkad? - Jag gjorde någon en tjänst.
Jaså? Övergav du Phyllis och Kimberly för att bli langare?
- Jag tog lån på huset för att lösa ut dig. - Varför gjorde du det?
- Förlåt, jag uppskattar det. - Du uppskattar inte ett skit.
Det har du aldrig gjort.
- Hej, Flo. - Hej, Chuck.
In i bilen, din jävla "mästare".
Jag gör det inte för att jag gillar dig. Det gör jag inte, din själviske jävel.
Jag gör det för att vår mor, välsigne henne, fick mig att lova på sin dödsbädd-
- att ta hand om dig. Hon visste att du var en förlorare. Din egen mor.
Med dina fina kläder, skiten med dina horor och nu droger?
- Du lurar ingen, Chuck. Det vet du, va? - Ja, jag en förlorare.
- Tur att hon ringde och inte lade på. - Jag fattar. Förlåt.
- Han bryr sig om dig, Chuck. - Säg ingenting. Klema inte med honom.
- Jag uppskattade kokosnötterna, Don. - Visst. Jag väntar på tackkortet.
Han följer fortfarande din karriär. Det har han alltid gjort.
Han har en jävla klippbok med varenda artikel och notis, hur liten den än är.
Du vet väl att han tvingade oss att gå på Ali-matchen? Han var så stolt över dig.
Varje gång du slog ett slag flög han upp och sa till alla att det var hans bror.
Det visste jag inte.
- Jag vet inte vad jag ska säga, Donny. - Låt bli att säga något ibland.
Då kanske du lever längre.
- Jag har planer. Jag har en del på gång. - Vad har du på gång, Chuck?
Det finns folk som älskar dig på riktigt. Inte på grund av boxning eller framgång-
- eller för att du bjuder på fest. Bara för att, så enkelt är det.
Det enda de vill ha av dig är dig.
Det var ett lågvattenmärke, när Linda inte ville ses mer.
Ta hand om dig.
Jag slutade tänka på framtiden, för hon hade rätt. Hur fan tänkte jag?
Varför skulle hon vilja ha med mig att göra? Jag skulle ju hamna i fängelse.
Ärligt talat så var det där jag hörde hemma.
- Chuck! Mästarn! - Chuck jävla Wepner. Kolla.
Jag är ett stort fan.
Först när jag hamnade ensam i en cell insåg jag vilket själviskt as jag varit.
Det var inte så illa. Jag höll mig i form och läste mycket.
Livet gick vidare på in-och utsidan.
Phyllis och jag bröt officiellt.
Jag blev inte arg. Jag blev överraskad över att hon inte gjorde det tidigare.
Vi kommer!
- Hej, mästarn. - Hej, fängelsedirektören. Vad händer?
Någon vill träffa dig.
- Vem? - Det märker du.
Vart ska vi?
Så en dag, en jävla dag, började allt falla på plats.
- Driver ni med mig? - Den heter "Lock Up".
Rocky i fängelse.
Varför i helvete försökte jag vara honom? Han var en rollfigur i en film.
Kom, vi går dit och hälsar.
Jag tror inte det.
- Han vet att du är här, han vill träffas. - Tack, det är bra.
Linda hade rätt. Folk älskade mig. Min bror, Phyllis, min lilla Kimberly.
Jag skrev brev till Kimberly om att jag saknade henne och att jag ångrade mig.
Det blev bättre mellan oss. Jag skrev till Linda med, men hon skrev inte tillbaka.
I slutänden satt jag i 26 månader istället för fem år, tack vare gott uppförande.
Det kunde ha varit värre. Men hör på nu.
Mirakel sker inte över en natt. Man kliver inte ur skiten och får vingar och en film.
Jag måste försörja mig. Min vän Arty Stock hade ett välgörenhetsevenemang.
Jag kunde tjäna ett par dollar, så jag gjorde det.
Vad ska jag göra?
Upp med dig!
Kolla nu. Det här är som på film.
Ur denna pinsamma, förnedrande, skamliga och förödmjukande cirkus-
- jag återigen försatt mig i... Ur den, helt plötsligt...
- Hej, mästarn. - Herregud.
- Vad gör du här? - Det är lördag, jag hade inget för mig.
Jag tänkte kolla på när du blir massakrerad av en björn.
En känd björn. Han är i en Eastwood-film och på Sports Illustrateds omslag.
- Obesegrad. - Inklusive ikväll.
- Han är faktiskt känd, Linda. - Och se vad det gav honom.
Förlåt, jag är inte här för att jävlas med dig.
Jaha.
Jag hörde att du har skilt dig.
Jaså?
- Var hörde du det? - Jag fick dina brev.
Så du fick mina brev? Du hade ingen tanke på att skriva tillbaka?
Det är viktigt med tajming.
- Jaså? - Ja, lite.
Åh, vad vackert det är.
Åh, herregud.
Okej, kan vi gå hem nu?
- Vad pratar du om? Vi tar en bild. - Jag kommer att spy.
- Kom igen. Kapa inte mitt huvud. - Då gjorde jag dig en tjänst.
- Kolla, som om han vore din tjej. - Tryck på knappen, bara.
- Chuck, vad gav det dig, egentligen? - Det gav mig dig.
- Vilken tur du har. - Får jag se? Kom igen.
Det där är en stilig jävel.
Du ser inte heller så illa ut.
Vet du vad jag tänker göra nu? Jag tänker kyssa dig.
- Var det en varning? - Ja. Först fintar jag åt vänster.
Jag fintar åt höger. Bang!
- Jag älskar dig, gumman. - Och jag älskar dig.
Bra. Kom, nu sticker vi.
Fint, va? Det kallas ett lyckligt slut.
Vem hade trott det? Inte jag. Nej.
Där ser ni. Ibland är livet faktiskt som en film.
Ibland är det bättre.
Chuck och Linda bor kvar i Bayonne i New Jersey.
Båda jobbar med Chucks gamla spritförsäljning.
Chuck och Kimberly har försonats och talas vid dagligen.
Översättning: Emil P.W.S Holmgren